Autor: Slaviša Lekić
"Sledeći put možete i pucati u novinare, ali u noge, radi upozorenja!"
Nepuna dva meseca posle inauguracije i nepuna četiri meseca pre nego će Prvo osnovno javno tužilaštvo odbaciti krivične prijave novinara napadnutih tokom ustoličenja Aleksandra Vučića mudri i dalekovidi predsednik svih građana Srbije nepogrešivo je prejudicirao odluku samostalnog državnog organa čiji je posao da goni učinioce krivičnih dela i drugih kažnjivih dela za koje se gonjenje preduzima po službenoj dužnosti.
Gostujući na svom omiljenom ružičastom kanalu, izazvan samo pukom željom da saopšti šta mu volja, predsednik Vučić je hladnokrvno opravdao nasilje u danu kad je položio zakletvu. Štaviše, predsednik ne samo da je imao reči razumevanja za obezbeđenje SNS-a koje je maltretiralo građane i novinare: on ih je gotovo i pohvalio što su „sprečili masakr i nemire na svečanosti“:
„I gledam, baš jedva čekam da vidim šta će i kako će da postupe tužioci i svi ostali. Baš da vidim ko će da budu batinaši“, zaključio je Vučić.
Nemam dokaza da je Zagorka Dolovac, republički javni tužilac, čula ove reči. Nemam dokaza ni da je poslušala predsednika Vučića. Ali sve upućuje da Prvo osnovno javno tužilaštvo nije vršilo svoju funkciju na osnovu Ustava i zakona: postupilo je na osnovu želje/naredbe predsednika Vučića.
Za razliku od vašarske predstave u Palati „Srbija“, gde su slavlje priređeno u čast novog predsednika nadgledale biste rimskih imperatora rođenih na tlu Srbije, inauguraciju u Domu Narodne skupštine i fešti u Pionirskom parku obezbeđivali su gladijatori iz lične pratnje imperatora koji se u tom trenutku u Parlamentu zaklinjao na Ustavu i Jevanđelju.
Ti suptilni momci su Lidiju Valtner, novinarku Danasa, koja je pokušala da mobilnim telefonom zabeleži gurkanje ispred Skupštine Srbije, bukvalno, sa sve mobilnim – odneli „sa mesta događaja“! Na sličan način sprečen je fotoreporter portala Vajs, a novinaru Insajdera je, uz psovke, najavljeno i – hapšenje. Napadnuta je i novinarka portal Espreso. U Terazijskom prolazu, nešto pre toga, uz psovke i izbijanje diktafona iz ruke, izblamirana je novinarka Radio Beograda.
Najveći deo takozvanih mejnstrim medija, izbegao je da potpuno i objektivno izvesti o incidentima koji se dogodili tokom inauguracije a napadi su postali tema tek nakon što su objavljene fotografije na kojima se jasno vidi kako ljudi u civilu, uz očiglednu primenu brutalne sile, „udaljavaju“ novinare i građane.
Poslanik vladajuće stranke Vladimir Đukanović je u autorskom tekstu u dnevniku „Blic“ otvoreno je pozdravio napade na novinare, nazvavši ih provokatorima. Iz institucija javne vlasti, nije bilo osuđujućih reakcija ni na Đukanovićev stav, ni na sam napad na novinare. Naprotiv, predsednica Skupštine Srbije Maja Gojković nije prihvatila predlog da se u okviru sednice Odbora za kulturu i informisanje pokrene diskusija o napadima na novinare, a predsednik Srbije je prvom prilikom rekao da nije dobro što su novinari udaljeni, ali i osudio – „provokatore“ među njima. Čak je pokazivao i fotografije na kojima se vidi kako se neki od građana koji su prisustvovali incidentu – opijaju: predsednik se nije izvinio kad je saznao da je sporna fotka „pijanog“ građanina napravljena tokom izvođenja jedne amaterske pozorišne predstave.
Umesto društvene osude a onda i krivičnog gonjenja „gorila“ koje su primenjivale silu i na novinarima uvežbavali raznorazne borilačke „zahvate“, usledio je skandalozan „nalaz“ Tužilaštva čije rečenice kao da pisao kopirajter koji „sočinjava“ saopštenja SNS-a.
Tužilaštvo, dakle, ne samo da je zaključilo da ne postoje osnovi sumnje da je bilo koje lice izvršilo krivična dela „ugrožavanje sigurnosti“ ili „nasilničko ponašanje“, niti bilo koje drugo krivično delo za koje se gonjenje preduzima po službenoj dužnosti već smelo operiše i stavom da bi „došlo do mnogo većih incidenata, ‘linča’ i težeg telesnog povređivanja učesnika skupa, da ovi novinari, kao i neki građani nisu izvedeni iz mase“ „Pritom su lica koja su učestvovala u tome ponašala pristojno“, kaže se dalje, „nikome nisu pretili“ i „upućivali su molbe da se prestane sa provokacijama“. Mene je, pak, najviše dirnula konstatacija da „ovakvim radnjama prijavljenih nije došlo do značajnijeg ugrožavanja spokojstva građana“.
Dva dana kasnije, ja ‘ladne glave učitavam tri važne poruke. Jasnu poruku puku: „Ne možete nam ništa!“ Poruku novinarima: „Ako ne želite sebe da dovodite u situaciju da vam se država podsmeva, ne kačite se državom i njenim kriminalnim obezbeđenjem“! I signal „obezbeđenju“: „Sledeći put možete i pucati u novinare, ali u noge, radi upozorenja!“
Aleksandar Vučić je još ’99. „apelovao“:
„Gospodo novinari, vodite računa o svojoj bezbednosti, pa vam se neće ništa dogoditi“!
E, baš tu rečenicu je ovom prilikom citirala Zagorka Dolovac, prvi tužilac Vučićevog kadiluka!
Bez garancija da nam se ništa neće dogoditi.
Nije njen kadiluk!
P.S. Ovaj tekst pisan je dan nakon što je predsednik SNS-a odlučio da neće biti vanrednih parlamentarnih izbora.
Ako ih ne bude!